Blev hon stenad?!
Mordet på Margrethe Thormod vid Utlændingestyrelsen...
Prata med maken. Niels.
De vet ingenting. Fortsätt som vi sagt.
-Red October? -De har gjort allvar av hot förr.
Inga filmer, talespersoner eller manifest.
Var är den iranska bögen?
Hon hoppade in i en svart bil.
Margrethe fick samtalet från den här.
Jag fick mobilen idag av två tjejer.
Elva fickstölder, samma mönster:
Ung tjej spelar sjuk, folk blir bestulna. Vi måste hitta tjejerna.
Våld mot kvinnor, Dan.
Du var den sista som såg henne i livet.
-Min dotter är livrädd för clowner. -Oj, då.
-Vill hon ha ett ballongdjur? -Nej.
Gå! Hallå, gå!!
-Patrik Dahlqvist. -Tvillingbror till Richard Dahlqvist.
-Mördaren tog fel person. -Var är Richard nu?
-Vad är det? -Jag vet inte!
Tack. Ha en bra dag.
Vafan...?
Fuck!
Hur kunde Richard försvinna?
Via nån bakdörr. Det finns inget på kamerorna i foajén.
-Var var vakterna? -Det blev en miss. På svenska sidan.
Jag har hittat honom! Han sänder live.
Han träffar dem - och uttalar sig genast till pressen!
-Var är Saga? -I Malmö. Ett möte.
Hämta henne! Och prata med den där idioten.
-Vad gör du här? -Väntar. Hur gick det?
-Det gick bra. -Och du kan fortsätta jobba...?
-Ja, varför skulle jag inte kunna det? -För...igår.
Det kan ha varit en engångs- företeelse. Jag har vidtagit åtgärder.
Du ska med mig. Jag ska visa en sak.
Han träffade dem...? Men varför ville de träffahonom?
Det ger väl trovärdighet. Han är en känd journalist.
Varför ta risken? I videon har de redan sagt samma sak.
Men vi fortsatte ju att utreda dem.
-Hur tog de kontakt? -De messade.
Okej. Vad hände? -Jag gick ut en bakväg med ögonbindel.
-De hämtade mig i bil. -Så du såg dem aldrig...?
Vad hände sen...? Hallå!
Var?
-Hallå. -Hej. Alltså... Hittade han på alltihop?
Han började kartlägga vänster- grupper. Sen stagnerade karriären.
Så han uppfann Red October.
Det lyfter ordet vanvett till nya höjder...
-Du borde byta plats. Du satt där igår. -Ja, det gjorde jag.
Vad är det som gäller? 24 timmar på varje plats? Vad är reglerna?
Det finns inga regler. Det är det som är grejen. Det är flexibilitet.
Stod han bakom bränderna och hackningarna...?
-Ja, vi skickade honom till Säpo. -Han har inget med morden att göra.
Nej. Nu får vi nog förlita oss på de där tjejerna.
-Vilken tid det tog. -Svenskar fattar inte hur bevakade de är.
Men jag har hittat ett ställe utan kameror.
Om man tar höger vid affären och går 50 meter,-
-så kommer man till ett torg.
Okej.
Vi ses snart.
Är du tillsammans med henne? Kan vi ringa era föräldrar eller nåt?
Jag har inte deras nummer på mig.
Vi ska träffa dem på tågstationen, så vi kan åka dit.
Först måste vi undersöka din syster.
-Får jag inte följa med in? -Du får vänta i väntrummet. Kom.
-Du, snygging... -Jaha?
Den svarta bilen som Taariq såg Margrethe Thormod kliva in i...
Det finns ingen kamera vid bögbaren, men...
...jag har allt på gatorna runtomkring vid aktuell tidpunkt.
Det är en hel del svarta bilar. Sexton.
Och man kan ta sig osedd till och från bögbaren.
Men ni har ju ett vittne.
-Har du det i en fil? -Den finns redan i din dator.
Jaha...? Säg till om du behöver hjälp.
Nej... Nej, det går bra.
-Jag vet ju inget om bilar! -Du känner igen dem när du ser dem.
-Känner du igen nåt? -Nej.
Är du säker?
-Varför skulle jag hjälpa dig? -För att Margrethe tänkte hjälpa dig.
-Och så blev hon dödad. -Ja. Hon försökte hjälpa mig.
Tänker du hjälpa mig?
Jag kan inte påverka en utvisning.
Är det rätt att jag ska skickas tillbaka?
Nej. Men de som kan göra nåt åt det-
-skiter högaktningsfullt i vad jag tycker.
Kände du igen nån?
Jag vet inget om bilar.
Till Patrik då? Det var ju han som dog.
Han vet nåt, men säger inget så länge han hotas av utvisning.
-Jaja... Lillian vill prata med dig. -Om vad då?
Hade hon sagt det, hade jag upplyst dig.
Det vet jag inte vem det är.
Nej.
Jag är säker på att hon inte kände några clowner.
Inga sjukhusclowner heller.
Jag har aldrig hört talas om Patrik Dahlqvist. Jag vet inte vem han är.
Det är alldeles säkert.
Upp! Vi ska dra. Nu. Snabba på.
-Minns du vad du hette? -Christine.
Vart ska du?
Det var inte jag! Jag svär! Jag har ju kört för dig i åratal!
-Berätta vem det var. -Jag vet inte! Det var inte jag!
Det kom en...
...en svart jeep med tre maskerade män.
De visste precis vad de skulle leta efter.
En av dem hade ett födelsemärke här.
-Taariq bekräftade. Det är de. -Okej. Och vilka är de?
Vi har inte kunnat identifiera dem. Ingen har anmält dem saknade.
Vi vet inte namn, födelsedatum eller om de finns i socialtjänstens register.
Väntar vi på socialtjänsten?
Ja. Och de är barn, så vi tar det varligt.
Varsågod.
-Jag heter Henrik... -Saga Norén, länskrim Malmö.
Hon heter inte länskrim Malmö, hon jobbar där. Vad heter du?
-Var är min syster? -I ett annat rum.
-Får jag se min syster! -Vi ska bara prata lite med dig först.
-Ni stal den här. -Men det gör inget. Ni får inget straff.
Vi måste bara veta vem ni tog den från.
-Titta på bilden! -Får jag se min syster!
Om du svarar på frågorna får du träffa din syster.
Vi är snart klara. Din syster sitter i rummet bredvid.
Jag ser henne inte. Hör ni inte vad jag säger? Får jag se min syster!
Sätt dig där... Så! Nu kan du se henne.
Ja... Bättre?
Känner du igen honom?
Han säger att han fick den här mobilen av er.
Gav ni honom den?
Hör här... Två människor har blivit mördade.
Vi tror att ni stal mobilen från mördaren.
Vi struntar i om ni stal. Vi vill bara veta vem ni tog den ifrån.
Jag vet inte. Jag ser inte vem jag tar ifrån.
-Tog ni mer från samma person? -Jag vet inte, sa jag ju.
Vi har kollat era saker. Har ni mer? Ni kan ha nåt som tillhör mördaren.
Vi har sålt rubbet.
-Till vilka då? -Alla möjliga.
Hur gammal är du?
Det får jag nog inte säga.
Du är cirka 1,60 lång. Påbörjad bröstutveckling. Lättare akne.
Du har antagligen börjat menstruera,-
-så du är troligen i tidiga puberteten. 13?
Får jag gå in till min syster nu?
Ja. Gå in du.
-Vad gör du? -Är det nåt fel på danska skrivbord?
-Varför är de där båda kvar? -Socialen hade inget förrän imorgon.
-Var ska de vara? -I arresten.
-De är barn! -Det är bättre än att sova på gatan.
-Släpp mig! Din idiot! Släpp mig! -Kom med här!
-Det blir det inte tal om. -De är barn!
-Du hörde. -De kan väl ändå få vara tillsammans?
-Det finns regler. -Liksom för att låsa in barn.
Hade det varit mina tjejer,-
-så hade jag varit glad om nån velat ta hand om dem.
Jaha... Här bor jag.
Och...det här är vardagsrummet.
Om ni vill titta på tv, så är det där borta.
Fjärren ligger på bordet.
Ni ska sova här nere... Jag ska visa.
Jaha...
Lägg er var ni vill...sov var ni vill.
-Har du barn? -Jag har haft.
Var är de nu?
Badet är här ute. Jag hämtar handdukar.
Är de döda?
De försvann.
Är ni hungriga...? Jag lagar lite mat. Finns det nåt ni inte tycker om?
Okej.
-Ska vi inte dra? -Nu?
Ja. Imorgon skickar de oss på barnhem.
Jag orkar inte. Jag har ont i huvudet. Och vi får mat och en säng här.
Okej. Då stannar vi. En natt.
Okej.
-Smakar det okej? -Ja.
-Hej. -Vad gör de här?
-De hade ingenstans att ta vägen. -Vad är det för fel på arresten?
-Allt möjligt. Lillian har godkänt det. -Är ni ihop?
Nej, jag bor här tills jag får nåt eget, och vi har sex ibland.
-Vill du ha mat? -Nej. Var är utredningen?
Där, på hyllan.
Vill du ha mer?
Ge mig tallriken. Så där, ja!
Räcker det?
Om det är nåt, så finns vi här ute. Godnatt.
Vi kan dna-testa dem.
Det behövs inte.
Hade de varit mina, så hade jag känt igen dem.
Och de hade känt igen mig.
De är döda, och det måste jag acceptera. De finns inte längre.
-Det vet du inte. -Det har gått åtta år.
Det finns barn som hittats efter åtta år.
Jag kan inte tänka på det nu.
Du vill väl veta vad som hänt dem?
Jag har ju listan på män på Alices jobb som hon kan ha anförtrott sig åt.
Tolv stycken. Jag börjar med dem.
Alices kollegor. Känner du igen nån?
Nä.
Varför sover du inte?
För att jag vaknade. Jag kunde inte andas. Flickorna satt på bröstet.
Det är en reaktion på att du erkänt att de kan vara döda.
Jag vet.
Ja...
-Hej. -Hej. - Hej, tjejer.
Om vi hjälper er, får vi bo hos dig då?
Om vi har nåt som kan hjälpa er.
-Har ni det? -Får vi stanna?
Det funkar tyvärr inte så.
-Vad har ni? -Ingenting.
Kom.
Vi sticker till deras gömställe. De döljer nåt, de där två.
Jag är gravid. Men jag tänker ta bort det.
Vad är det du säger? Är du gravid?
-Ja. -Säker?
Jag har inte haft mens på sex veckor, är hungrig och reagerar på dofter.
-Och jag är fadern? -Ja, jag har bara haft sex med dig.
-Vi har ju skyddat oss. -Kopparspiral ger bara 99 % skydd.
-Och du tänker ta bort det? -Ja.
-Jag då? Har inte jag nån talan? -Inte juridiskt sett.
-Vill du ha det? -Om jag vill ha barnet?
Jag fick just reda på det, jag vet inte.
Okej...
-Vi kommer inte att hitta nåt här. -Va?
Det finns inget här.
Saga, kom!
Susanne Winter. Niels Thormods sekreterare.
Jag spärrade alla kort och gjorde en polisanmälan.
-Stals mobilen? -Nej, bara plånboken.
-När hände det? -För tre dagar sen. På väg till Niels.
Jag upptäckte det på eftermiddagen.
Så de tog inte mobilen...?
-Känner du igen den här? -Nej.
-Din assistent har ingen sån? -Varför tror du den är Susannes?
-Vi kan av utredningstekniska skäl... -...inget avslöja.
Den 28. Dagen då din fru fördes bort...
Jag vet vad som hände den 28.
-Var var du då? -Det har jag sagt.
-Inte till mig. -Skriver ni inte ner sånt?
Att läsa är inte samma sak.
Kroppsspråk och miner kan visa om en person ljuger.
-Är jag misstänkt för nåt? -Då hade vi suttit i ett förhörsrum.
Den 28. Var var du?
-Vad sa de? -Plånboken som stals...
-De hittade den ihop med en mobil. -Varför är den där mobilen så viktig?
-Jag vet inte. Det sa de inte. -Var du i ett förhörsrum?
Jag tror det. Hur så?
I ett sånt är man bara om man är misstänkt. Det sa svenskan.
Niels...?
Jag vet att det är för mycket just nu,-
-och jag vet hur mycket du saknar henne.
Förlåt.
Susanne Winter anmälde plånboken stulen den 2. Men bara plånboken.
Winters fingeravtryck fanns inte på mobilen.
Henrik...
-Måste jag? -Ja.
Taariq... Du ska tas i förvar fram till utvisningen.
Här är dina saker.
Sista chansen.
Jag vet att du vet mer än du har sagt.
Kände du igen nån?
Okej.
Henrik... Kan du inte hjälpa mig?
Du vet vad som händer med mig i Iran.
-Hoppa ut. Hoppa ut. -Va?
Kom igen! Ut. Försvinn.
-Gick det bra? -Enligt planen.
-Kom ihåg att jag erbjöd mig. -Han skulle ju tro på det.
-Har ni honom? -Misstänkte han inget?
Nej, han såg överraskad ut. Tacksam.
-Span har tappat bort honom. -Amatörer.
Ingen fara. Vi har signalen från klockan.
Han är på Møllegade och rör sig österut.
-Läget? -Jag behöver låna en dator.
-Han har stannat. Møllegade 45. -Där ligger en frisör.
Ja. Vi vet var Taariq är.
Det här räcker inte. Det kostar mer.
Det är allt jag har.
Okej. Vänta här.
Här.
Tack.
Ta hand om dig.
-Vi är på plats. Är han kvar? -Ja. Han är kvar.
Vad vet vi om frisersalongens ägare?
Reza Frank, 33 år, dansk medborgare.
Ingen koppling mellan Reza och Grotten.
Han är frisör. Han kan ha "känt" Taariq i biblisk mening.
-Kanske. Han verkar stanna inatt. -Okej. Span är på plats.
John och Barbara stannar här. Ni andra åker hem och vilar.
Du också, Saga.
Vi ses imorgon.
Stämmer det att du tog hem tjejerna?
Ja, hurså?
-Var det Lillians idé? -Nej, min.
-De får stanna en natt. -Det sa du igår med.
Ja, men vad ska jag göra? De hade det inte bra där de placerades.
De kom dit efter lunch. De kan inte ha gett det en chans.
Kanske inte. Men nu får de sova här inatt.
-Jag tar in på hotell. -För att de är här...?
-Borde vi inte prata om barnet? -Det är inget barn, det är ett embryo.
-Men vi borde prata om det. -En annan gång. Vi har tio veckor.
Ingen action...?
Vi behöver inte sitta här, bägge två. Gå hem, du.
-Vill du ha? -Vi arbetar.
-Vi arbetar ju i Danmark. -Så svenskt!
-Ska jag hämta kaffe istället? -Nej, nej. En kan jag ta. Tack.
Skål.
En person lämnar salongen. Han låser.
-Det är inte Shirazi, så han är kvar. -Nej, han rör på sig.
-Vilket håll? -Väst.
Det går en man där, men inte Taariq.
Ta honom. Vi går in.
-Stanna! Polis! -Händerna mot väggen!
-Hallå? -Morgan Sonning?
-Vem är det? -Jag vet vad du har gjort. Vi ska träffas.
Översättning: Åse Hellerud Svensk Medietext för SVT